Kosmisk+stråling

= **Kosmisk stråling**  =

Kosmisk stråling betyr stråling fra verdensrommet, og er ekstremt energirike energipartikler, og en type ioniserende stråling. Dette blir sendt ut fra forskjellige steder i universet, og store mengder treffer jorda vår. Denne strålingen ble først oppdaget i 1910, av en prest fra Frankrike. Til å begynne med trodde han at denne strålingen kom fra bakken, og for å teste teorien, gikk han opp i Eiffeltårnet med en geigerteller. Geigertelleren ville da etter prestens beregninger vise at det var mindre stråling så høyt over bakken. Teorien hans viste seg å være feil. Strålingen var tydeligvis sterkere jo høyere opp man kom, og dermed konkluderte han med at strålingen måtte komme fra verdensrommet. Strålingen fra verdensrommet består for det meste av nøytroner, protoner og alfapartikler. Mye stråling blir sendt mot jorden fra verdensrommet, men heldigvis blir vi ikke truffet av alt dette. Strålingen hadde nemlig utryddet menneskenes liv hvis vi ikke hadde hatt både atmosfæren og magnetfelt til å beskytte oss mot denne farlige kosmiske strålingen.

Partiklene som kommer direkte fra kilden, og treffer jordas overflate, kalles for primærstråling. Over en 11-årig solsyklus, varierer den kosmiske strålingen kraftig. Den er også i antikorrelasjon med antall solflekker. Primærpartikler og gasspartikler kolliderer i atmosfæren. Slik blir det dannet skurer av nye partikler, og dette kalles for sekundærstråling. De nydannede partiklene reagerer så med nye kjerner, og energien fordeles på flere og flere nukleoner (protoner og nøytroner). Sekundærstrålingen som observeres ved jorden, blir delt opp i to grupper: bløt stråling, og hard, høyenergetisk stråling. Den bløte strålingen har lav energi, og består av gammastråler, elektroner og røntgenstråler. Strålingen som er hard og høyenergetisk, består hovedsakelig av myoner. Myoner er negativt ladde elementærpartikler.

Kosmisk stråling deles inn i to hovedgrupper: solar kosmisk stråling, og galaktisk kosmisk stråling. Den solar kosmiske strålingen, som kommer fra solen i vårt solsystem, har mye lavere energi enn galaktisk kosmiske strålingen. Energispekteret til den solar kosmiske strålingen går sjelden over 10 GeV (elektronvolt). Mesteparten av strålingen nær jorden er på 0,1 til 1 milliard GeV. Partiklene med aller høyest energi kommer trolig fra en annen galakse enn melkeveien. Forskere har konkludert med at de høyenergetiske partiklene kan stamme fra supermassive sorte hull og supernovaer.

Kilder